Historie Peugeotu je protkána vším možným. Mohli jste od nich koupit auta obyčejná i auta naprosto šílená. Auta dostupná i luxusní a teď si od nich můžete koupit i auto, které neexistuje.
Nevěříte? Tak si projděte ceníky Peugeotu a zkuste tam najít 508 SW PSE. Není tam. Přesto je předmětem dnešního testu. Jak je to možné? On je totiž takovým veřejným tajemstvím a získat ho můžete pouze tak, že půjdete k dealerovi a přímo si o něj řeknete. Trochu zvláštní, ale mně to nevadí, protože já razím heslo „Čím víc rychlých kombíků, tím líp“. Oni jsou totiž takovým ideálním průsečíkem všeho. Získáte s nimi auto výkonné, zábavné, praktické a nemusíte dělat kompromisy v jízdních vlastnostech jako u SUV. A kdo by čekal, že jeden z nejrychlejších kombíků k nám přijede z Francie. Peugeot tedy musel být při stavbě takového auta velmi vynalézavý, protože vývoj nové techniky nepřicházel v úvahu a pašáci z Peugeot Sport tak museli prohrabat koncernové police a brát z toho, co je skladem. Výsledných 360 koní ve čtyřkolce a stovka kolem pěti sekund ale rozhodně nejsou ostuda.
Volba padla na dobře známou techniku skládající se z přeplňovaného čtyřválce o objemu 1.6 litru a dvojice elektromotorů – no a samo sebou ještě baterie s kapacitou necelých 12 kWh. Schopnost tlačit vás do sedačky je působivá. Reakce na povely plynu jsou navíc naprosto okamžité a velmi hutné. V prvních okamžicích až překvapí, s jakou vervou dokáže 508 SW PSE nabírat rychlost. Děje se to bez nějakého dramatu. Jen cítíte mocný zátah a v okamžiku se na displeji před vámi objeví čísla, která by vám zajistila nedobrovolnou prohlídku nápravného zařízení. V tom je velká síla i problém PSE. Dynamicky je totiž sice působivý, ale stále dokáže působit chladně. Samozřejmostí, s jakou zrychluje, připomíná skoro elektromobil – ale i zápalem. Dvojice elektromotorů, které vyhlazují neduhy spalovacího motoru a maskují mezery mezi řazením, totiž dokázaly dokonale vyhladit i jakýkoliv charakter motoru. Samozřejmě to nemusí být špatně. Při každodenním ježdění je výhoda mít téměř dokonalou pružnost. Jen nepočítejte s tím, že si tu cestu za výkonem užijete. Rychlost se tu prostě jen stane.
Tedy většinou. Občas se totiž stane, že se elektromotory s šestnáctistovkou nedomluví na tom, kdo zrovna bude tlačit a kdy, což občas vyústí v podivné škubnutí a mírné „houpnutí“ při akceleraci. Navíc, když se do toho všeho ještě probudí převodovka – která sama o sobě není zrovna nejrychlejší – a najednou musí rychle vyřešit, který rychlostní stupeň vybrat. Celý systém je zkrátka tak komplikovaný, že si umí sám zamotat hlavu. Nejvíc je to znát, když se vybije baterie. Ta vám dá asi 30 kilometrů čistě elektrického dojezdu, ale především dopuje elektromotory. A jakmile přijdou o silnou podporu, začnou někdy panikařit. Nutno tedy říct, že si Peugeot nechává v zásobě i po vybití poměrně slušnou zásobu, takže počáteční reakce na povel plynového pedálu je vždy prakticky identická, ale při delší akceleraci je znát úbytek výkonu. Ve sportovním režimu ale auto rekuperuje tak agresivně, že dokud nepojedete ustálenou rychlostí na dálnici, je baterii velmi těžké vybít a na okreskách si tak většinou užijete plného výkonu vždy. Na druhou stranu si ale říkám, kdy takové auto budete brát na okresky.
508 SW SPE je tak docela těžké pochopit. Výkonu má hromadu a mít možnost jezdit kolem města elektricky je taky fajn. Ve finále tak můžete jezdit klidně za 4 litry. Tak nějak mi to ale nesedí ke sportovnímu ražení kombíku. Skoro si až říkám, jestli by nebylo lepší, kdyby se automobilka vykašlala na elektrifikaci, naladila čtyřválec na nějakých 250 koní, mezi přední kola vrazila samosvor a bylo by vymalováno. Auto má ale sloužit jako jakýsi můstek mezi civilními vozy a závodním 9X8, který je také hybridní. Kolik lidí si to spojí? Nevím. Marketing je záhadné místo.
Kde ale nedokážu najít jediný důvod ke kritice, je design. Peugeot 508 patří k tomu nejhezčímu mezi kombíky. Svažující se střecha, výrazné blatníky a především – bezrámová okna. Lahůdka. My už před sebou tedy máme provedení po faceliftu, které má kompletně přepracovanou příď. Ta je teď modernější, uhlazenější a už není tak agresivní. Se všemi těmi křidélky, difuzory a šedivou barvou má ale stále šmrnc a skoro vypadá, jak kdyby se designéři inspirovali u letounu Rafale. Dynamický tvar karoserie se ale podepsal na praktičnosti. Kufr nabízí jen nějakých 470 litrů.
Jako v interiéru bojového letadla si budete připadat i uvnitř. Sedí se hezky nízko, interiér vás doslova obestaví a středová konzole je natočena k řidiči. Auto tak navozuje příjemně intimní atmosféru. Potěší taky kvalitou. Vše, na co můžete sáhnout, působí hodnotně: je tu dřevo, kůže – tohle se skutečně povedlo. Po faceliftu si sem taky našel cestu nový infotainment, který je o parník rychlejší a použitelnější než ten předchozí. Pochválit musím také krystalicky čisté parkovací kamery. Je pravda, že se tady toho nezměnilo moc, ale vůbec mi to nevadí.
Chleba se ale bude lámat až na silnici. Tak si pojďme říct, jestli je tu vůbec něco jinak oproti základní 508. Ve zkratce – ANO. Už na první pohled je vidět, že auto sedí mnohem blíž k zemi, za disky prosvítají dvou-materiálové brzdové kotouče o průměru 360 mm a agresivní geometrii se tu taky nikdo nesnažil maskovat. Samotný podvozek je ušitý na míru 508 SW PSE a musím říct, že jde o absolutní vrchol celého auta. Už v prvních metrech si všimnete, že je znatelně tužší. Nejde ale o žádný extrém, ze kterého by vám drkotaly zuby. Tlumit nerovnosti zvládá stále obstojně, jen vás pečlivěji informuje o stavu vozovky. Jakmile se k němu ale začnete chovat trochu jalověji, budete to brát s povděkem. 508 SW PSE totiž naprosto okamžitě reaguje i na sebemenší impulzy a plní je s ochotou a naprostou přesností.
V zatáčce nachází ihned neutrální polohu tlumičů a drží jak v kolejích. Skvělé je, že se nenechá rozhodit ani horším povrchem. V zavěšení je dost poddajnosti na to, aby měla kola kam dýchat a jízda je tak jistá, nezáludná a stabilní. Čistá rychlost tohoto skoro dvoutunového kombíku je vskutku působivá. Je vidět, že si s laděním auta dal někdo dost práce. Pětsetosmička je krásně neutrální, hezky rotuje kolem svého středu a zadní elektromotor ji pomáhá stáčet. Nedotáčivosti se tedy hned tak nedočkáte a vaši oblíbenou okresku vyčistí velmi efektivně. Možná až moc. Je totiž tak jistý, že působí mírně sterilně. Neklade na vás příliš vysoké nároky a byť je k řidiči docela upřímný, nechce toho po něm moc. Prostě se držte volantu a důvěřujte technice. Možná je to přesně ten styl ladění, který k rychlému kombi sedí, já bych si ale přeci jen uměl představit trochu šťavnatější projev. Rozhodně ale nemůžu Peugeotu 508 SW PSE upřít, že jezdí parádně.
Nic to ale nemění na tom, že je to trochu matoucí auto. Je krásné, má luxusní interiér, kupu výkonu (většinou) a nadmíru schopný podvozek. Stále si ale nejsem jistý, že řidiči prahnoucí po rychlém autě chtějí plug-in hybrid,a zároveň si nemyslím, že existuje příliš mnoho zákazníků, kteří hledají plug-in a zároveň by ocenili trochu toho sporotovního koření. Můžu se ale plést a třeba 508 SW SPE vyplňuje díru na trhu. Akorát jí vyplňuje za téměř 1.8 milionu. Osobně se mi líbí a během týdne mi přirostl k srdci víc, než jsem čekal, akorát vlastně pořád nevím, pro koho je.
Peugeot 508 SW PSE je nejvýkonnější a nejrychlejší Peugeot vůbec. Dělá hodně věcí dobře a jen pár špatně. Najít mu místo na trhu ale není jednoduché.
Plusy
– Vzhled
– Ovladatelnost
– Spotřeba
Mínusy
– Sterilní chování
– Cena
Last modified: 5. 6. 2024